![ZRP](/banners/zrvp_bigad03.gif)
Care este soluția de securizare a investițiilor în parcurile industriale deținute de municipalități?
25 Iulie 2024
Georgiana Bălan, Andreea Voicu - D&B David și BaiasOricare ar fi formula juridică prin care un investitor deține terenul și a construit în cadrul unui parc industrial (fie concesiune, fie superficie), Codul Administrativ și Legea 186/2013 converg asupra unui punct de maximă importanță: posibilitatea de achiziționare a terenului din parcul industrial pe care a fost amplasată clădirea.
![]() |
Ce sunt parcurile industriale?
Parcurile industriale sunt platforme industriale cu un regim juridic specific reglementat de Legea nr. 186/2013 privind constituirea și funcționarea parcurilor industriale („Legea 186/2013”). Parcurile industriale sunt administrate de o societate administrator, iar in cadrul lor activează operatori economici din diverse arii de activitate în calitate de rezidenți. Rezidenții parcurilor pot beneficia de ajutor de stat sub formă de scutiri de la plata impozitelor pe terenuri și clădiri aflate în incinta parcului industrial.
Parcurile industriale pot fi înființate atât de agenți economici privați, cât și de municipalități.
Rolul parcurilor industriale
Conform legii, reglementarea parcurilor industriale are ca scop stimularea investițiilor, dezvoltarea regională și a întreprinderilor mici și mijlocii și crearea de noi locuri de muncă. Prin acordarea de ajutor de stat specific, autoritățile administrației publice locale au la îndemână un instrument juridic atractiv pentru atragerea investitorilor și crearea de noi locuri de muncă.
Fie că sunt deținute de dezvoltatori privați, fie că sunt deținute direct de municipalitate, parcurile industriale au un efect catalizator pentru dezvoltarea localităților și prosperitatea economică. Sunt celebre cazurile localităților „fruntașe” precum Oradea, Chiajna (ilfov), Florești (Cluj), Ghiroda (Timiș), Ștefănești (Ilfov), Giroc (Timiș) etc. care au reușit să acumuleze venituri substanțiale la bugetul local ca urmare a activităților din parcurile industriale private sau deținute direct de autorități.
Pe lângă încurajarea investițiilor private și acordarea de facilități rezidenților din parcurile industriale înființate de agenți economici privați, municipalitățile au la dispoziție posibilitatea de a înființa ele însele parcuri industriale, numărul parcurilor deținute de municipalități fiind într-o continuă creștere.
Practic, municipalitatea alocă parcului industrial o suprafață de teren aflată în proprietatea privată a unității administrative și transferă dreptul de administrare asupra acestui lot de teren către o societate administrator, deținută integral sau în majoritate de către municipalitate.
Terenul este ulterior lotizat și acordat către operatorii economici selectați în vederea efectuării de investiții, în general centre de producție, logistică sau birouri. În practică, terenuri sunt transmise către agenții economici prin una din următoarele formule juridice :
i. încheierea unui contract de administrare și servicii conexe, reglementat de Legea 86/2013 între societatea administrator al parcului și agentul economic rezident,
ii. încheierea unui contract de superficie între rezident și unitatea administrativ teritorială,
iii. încheierea unui contract de concesiune între rezident și unitatea administrativ teritorială.
În ceea ce privește contractul de administrare și servicii conexe, potrivit Legii 186/2013, acesta reglementează drepturile şi obligaţiile privind asigurarea folosinței imobilului acordat rezidentului, precum și asigurarea accesului la utilitățile şi serviciile necesare activităţilor desfăşurate în cadrul parcului industrial. Subliniem că un astfel de contract generează un drept de folosință (similar închirierii), iar nu un drept real asupra terenului. Deci în baza acestui contract, rezidentul nu dobândește un drept de a construi, motiv pentru care acest tip de contract este potrivit pentru ocuparea unei clădiri deja edificate, iar nu pentru construirea unei clădiri noi sau extinderea unei clădiri existente. El este însă obligatoriu conform legii pentru dobândirea dreptului de acces în parcul industrial, pentru reglementarea folosirii spațiilor, utilităților și serviciilor comune și pentru dobândirea calității de rezident.
În ceea ce privește contractul de concesiune, acesta a fost o vreme considerat un contract specific doar proprietății publice a statului. Codului Administrativ aprobat prin Ordonanță de Urgență nr. 57/ 2019, reglementează expres posibilitatea concesionării bunurilor aflate în proprietatea privată a statului sau a unităților administrativ-teritoriale. În limitele contractului și documentelor conexe, dreptul de concesiune asigură agentului economic dreptul de exploatare a bunului și conferă dreptul de a construi pe acesta. Ca o mențiune, construcțiile edificate pe un teren primit în concesiune sunt de obicei bunuri de retur, adică bunuri care la încetarea contractului de concesiune intră în proprietatea concedentului (unitatea administrativ- teritorială). Prin urmare, drepturile asupra construcției sunt limitate în timp la durata contractului de concesiune.
Conform Codului Administrativ, procedura de concesionare a bunurilor proprietate privată este aceeași cu cea reglementată pentru proprietatea publică și implică respectarea unor proceduri specifice cum ar fi elaborarea unui studiu de oportunitate și obținerea unei serii de avize obligatorii, inclusiv avizul Administraţiei Naţionale a Rezervelor de Stat şi Probleme Speciale şi al Statului Major General. De asemenea, atribuirea unui contractul de concesiune către un agent economic privat se poate face doar prin intermediul unei proceduri de licitație publică, iar nu prin negociere directă.
Aceste solicitări de selecție a rezidentului și de contractare nu se regăsesc și în Legea 186/2013, care prevede dreptul administratorului parcului industrial de a adopta regulamente proprii privind procedura de selecționare a rezidenților parcului, regulamente care de altfel sunt obligatorii prin lege față de toți rezidenții parcului. În practica parcurilor industriale, selecția rezidenților se face prin licitație, dar și prin negociere directă, condiționată de cele mai multe ori de anumiți parametri investiționali și economici care trebuie atinși de potențialul rezident.
Chiar dacă prevederile Codului Administrativ și prevederile Legii 186/2013 par a fi într-o aparentă contradicție, ele au același obiect de reglementare. Legea 186/2013 reglementează relația dintre administratorul parcului și rezident, în timp ce Codul Administrativ reglementează relația dintre titularul dreptului de proprietate asupra terenului, adică unitatea administrativ teritorială, iar nu administratorul parcului, și concedent, calitate care se suprapune cu cea de rezident. Prin urmare suntem în fața unor reglementări diferite care nu se exclud una pe cealaltă de la aplicare. Pentru clarificare, facem precizarea că, de cele mai multe ori, societatea administrator al parcului industrial primește terenul în administrare de la unitatea administrativ teritorială. Însă dreptul de administrare în accepțiunea Codului Administrativ nu conferă titularului său un drept de dispoziție în deplinătatea sa. Mai precis, dreptul deținut de societatea administrator poate fi reprezentat de dreptul de a închiria imobilul către terți, însă nu și de dreptul de a constitui drepturi reale asupra imobilului în favoarea unor terți. Prin urmare în cazul rezidenților care doresc obținerea unui drept real asupra terenului în vederea construirii, încheierea unui contract cu societatea administrator nu este suficientă, fiind necesară obținerea unui dreptul real de la titularul dreptului de proprietate, adică de la unitatea administrativ teritorială.
De lege ferenda, prevederile Codului Administrativ ar trebui să permită reglementări speciale cu privire la procedura de acordare a dreptului de concesiune în parcurile industriale, astfel încât procedura de selecție a rezidenților parcului să fie congruentă cu procedura de concesionare a terenului.
Dreptul de superficie nu se enumeră în mod expres printre modalitățile de exercitare a dreptului de proprietate a unităților administrativ-teritoriale asupra terenurilor. Cu toate acestea el este cel mai folosit instrument de acordare a unui drept real și de construire către rezidenți, în cadrul unui parc industrial deținut de municipalități.
În absența unor reglementări exprese în Codul Administrativ cu privire la procedura de acordare a contractului de superficie, rămâne neclar dacă prevederile Codului Administrativ referitoare la procedura de vânzare a unui bun proprietate privată se aplică și constituirii de dezmembrăminte, cum e dreptul de superficie. În practică, procedura de acordare a dreptului de superficie în cadrul parcului industrial respectă procedurii de selecție a rezidenților parcului și se face cu respectarea condițiilor prevăzute în regulamentele parcului și caietele de sarcini. Pe viitor, Codul administrativ ar trebui să conțină dispoziții speciale cu privire la acordarea unor drepturi reale asupra unui imobil proprietate privată a statului, iar nu doar cu privire la vânzarea acestora.
Nici încheierea unui contract de concesiune, nici încheierea unui contractul de superficie nu pot înlocui însă Contractul de Administrare și Servicii Conexe, pe motivele deja arătate mai sus.
Facem precizarea că atât contractul de superficie, cât și contractul de concesiune trebuie aprobate în prealabil prin hotărâre a consiliului local. Semnătura primarului sau reprezentantului acestuia pe document nu poate înlocui decizia de încheiere a documentului, care se face de către consiliul local.
Oricare ar fi formula juridică prin care un investitor deține terenul și a construit în cadrul unui parc industrial (fie concesiune, fie superficie), Codul Administrativ și Legea 186/2013 converg asupra unui punct de maximă importanță: posibilitatea de achiziționare a terenului din parcul industrial pe care a fost amplasată clădirea. Astfel, art. 364 din Codul Administrativ acordă un drept de preempțiune constructorului de bună-credinţă a unui clădiri pentru cumpărarea terenului aferent construcțiilor, dacă acesta se află în în proprietatea privată a statului sau a unităţii administrativ-teritoriale pe care sunt ridicate construcţii. În acest caz, preemptorul nu mai este ținut să parcurgă procedura licitației, preţul de vânzare fiind stabili în baza unui raport de evaluare, aprobat de consiliul local sau judeţean, după caz. În mod similar, art. 12 din Legea 186/2013, acordă rezidentului parcului industrial (deci persoanelor care au încheiat un contract de administrare și servicii conexe) un drept de preemțiune în cazul vânzării pentru imobilul închiriat.
Publicitate pe BizLawyer? |
![]() ![]() |
Articol 38 / 8842 | Următorul articol |
Publicitate pe BizLawyer? |
![]() |
![](/banners/musatad01.gif)
Mergermarket - League Tables of Legal Advisors (S1 2024) | Piața de M&A a continuat să se redreseze în primul semestru și a înregistrat creșteri de 17% la nivel global și de 33% pe piețele emergente. CMS, printre primele în clasamentul global și în Europa. Schoenherr și Wolf Theiss, număr mare de tranzacții asistate în Europa Centrală și de Est
Reff & Asociații și Deloitte România au asistat Helinick, lider pe piața de sisteme de siguranță și de securitate pentru clădiri, în vânzarea către Convergint, unul dintre cei mai mari jucători globali în domeniu
Clifford Chance Badea a asistat Nofar Energy în achiziția companiei de proiect care dezvoltă un parc fotovoltaic de 160 MW în județul Giurgiu. Nadia Badea (Partener) a coordonat echipa formată din avocați cu experiență aprofundată din practica de Energy ̸ M&A
Bondoc & Asociatii oferă consultanță unui investitor irlandez în legătură cu achiziția unui proiect eolian de 40 MW in Romania
Baciu Partners, Mușat & Asociaţii și Răzvan Dincă & Asociaţii, pe lista scurtă pentru distincția de ‘Firma anului în domeniul mărcilor în România’ la gala Global IP Awards 2024, desfășurată la Londra. Ce spun ghidurile juridice despre activitatea firmelor
Țuca Zbârcea & Asociații asistă fondatorii lanțului de retail „La Cocoș” în tranzacția cu BERD, Morphosis Capital Fund II și CEECAT Capital. Dragoș Apostol (Partener) a coordonat echipa
RTPR a asistat cu succes Bookster în conflictul juridic cu editurile | Partenerii Valentin Berea și Roxana Ionescu, în echipa care a solicitat intervenția Consiliului Concurenței și a susținut firma în fața autorității. Prof. Lucian Mihai a condus echipa implicată în demersurile în instanță
Cariere în Drept | De vorbă cu Mihaela Scorpan, româncă de peste Prut care a studiat Dreptul la Iași, fiind printre cei mai buni studenți ai generației sale, cu media finală 9.67: ”Am observat că există un procent ridicat de abandon în rândul studenților din cauza lipsei motivației sau a incapacității de a asimila cu succes volumul mare de informații. Un student nemotivat care depune efortul minim, cel de a promova examenul, nu își va găsi niciodată pârghiile potrivite care să-l propulseze spre succesul profesional”
Bondoc și Asociații SCA a asistat cu succes unul dintre cei mai mari furnizori de servicii medicale din România într-un litigiu de valoare mare declanșat ca urmare a unui control CNAS
Mușat & Asociații intră în arbitrajul ICSID inițiat de bulgarii de la Eurohold și va lupta, de partea statului român, cu Pinsent Masons și DGKV. Reclamanții și-au ales un arbitru din Anglia
Activitate dinamică pentru echipa de Energie & Resurse Naturale de la NNDKP, a cărei performanță este evidențiată de ghidurile juridice internaționale | Avocații au primit mandate de la clienți activi pe toate segmentele din acest domeniu, dar spun că se menține un interes crescut pentru proiecte ‘verzi’, în special de energie solară și eoliană. Oportunități semnificative de investiții vor apărea în sectorul offshore
LegiTeam: Experienced Lawyer Employment | Reff & Associates
-
BizBanker
-
BizLeader
- in curand...
-
SeeNews
in curand...